ESIPUHE
Pastori, olette virassa tänään.
Ajattelisitteko miestä, jonka kohtaatte tunnin kuluttua, -
vähemmän kuin tunnin kuluttua.
Minä todella menen sinne ilman mitään odotuksia.
Menen sinne kokemaan, mihin Jumala on valmistanut minua, -
häntä, kaikkia asianosaisia, -
enkä muodosta ennakkokäsitystä mistään.
En tänään. Annan sen tapahtua, koska se tapahtuu, -
kun on sen aika.
Meillä on rakastava, huolehtiva, -
anteeksiantava, armelias Jumala -
ja ilon ja hädän hetkellä -
ja koettelemuksen tai kärsimyksen aikana, -
Jumala on aina siellä meitä varten. Haluan tuoda tämän läsnäolon heille.
Entä teknisesti kun hänet johdetaan paareihin, -
- mikä on velvollisuutenne silloin? - Sen jälkeen kun kaikki on suoritettu, -
valmisteluun asti, sitten kävelen mukana -
ja jään paikalleni, mihin hän on sallinut minun jäävän.
Kysyn aina lupaa seistä hänen jalkojen juuressa -
ja pidellä hänen nilkkaansa ja siirryn kohti tuota paikkaa -
ja asetan käteni hänen nilkalleen -
ja sitten sitä minä... Sitä minä teen, -
kunnes kuolema tapahtuu.
Jos ei ole perhettä pitämässä huolta ruumiista, -
tuomitut miehet päätyvät tuonne taaksenne?
Kyllä, he päätyvät tänne osavaltion hautausmaalle -
ja osavaltio hautaa heidät.
Ei nimiä risteissä, vain numeroita.
Miksi Jumala sallii kuolemanrangaistuksen?
En tiedä vastausta.
Uskon, että on aina tarkoitus, miksi Jumala sallii asioiden tapahtua.
Jumala on luonut niin monet asiat tässä maailmassa.
Pelaan golfia aina joskus. Rakastan golfkentällä olemista, -
koska teen silloin yhden asian, panen kännykkäni äänettömälle.
Käyn siellä joskus yksin ilman häiriötekijöitä -
ja voin nähdä kauniin nurmen. Voin nähdä oravat, aika ajoin, juoksemassa.
Joskus peurakin juoksee. Joskus vilkaisen golfkentän poikki -
ja näen lehmän tai hevosen ja pysähdyn -
ja tunnustan elämän.
Elämän, asiat, jotka Jumala on luonut.
Olkaa hyvä ja kuvatkaa kohtaamista oravan kanssa.
Kohtaaminen oravan kanssa. Ajoin golfkärryjä ja olin -
kärrypolulla ja näin kaksi oravaa.
Ne jahtasivat toisiaan ja kun aloin olla lähempänä, -
ne juoksivat kärrypolun yli ja minä jarrutin ja ne pysähtyivät -
keskelle polkua ja katsoivat minuun ja minä sanoin, "Entäs tämä?
Jos en olisi pysähtynyt, olisin voinut ajaa näiden oravien yli.
Niiden elämä olisi päättynyt." Se muistutti minua, -
monista ihmisistä, joiden kanssa olen ollut -
heidän elämänsä viimeisessä henkäyksessä -
ja johtuen huonoista valinnoista ja virheistä elämässään, -
heidän elämänsä otetaan pois tuolla hetkellä.
Joten elämä on arvokas, on se sitten oravan -
tai ihmisen.
Joten joskus pohdin tuota kokemusta.
Meluan hieman ja oravat lähtevät ja jatkavat elämäänsä, -
mutta minä en voi tehdä sitä.
Jollekin paareilla olevalle, -
en voi pysäyttää prosessia hänelle.
Mutta toivon, että voisin.
TARINA KUOLEMASTA, TARINA ELÄMÄSTÄ
Hyvä. Et ole mikitetty vielä, joten täytyy tehdä se ensin.
MICHAEL PERRY ON KUOLEMANSELLISSÄ POLUNSKYN OSASTOLLA -
LIVINGSTONESSA TEKSASISSA, RIKOKSESTA, JONKA TEKI 10 VUOTTA SITTEN.
KOLMINKERTAISEN TAPON AIKANA, HÄN JA RIKOSTOVERINSA -
JASON BURKETT, OLIVAT TEINI-IKÄISIÄ. PERRY ON NYT 28.
HÄNEN TELOITUSPÄIVÄNSÄ ON ASETETTU 1. HEINÄKUUTA 2010.
Michael Perry, meiltä kaikilta, koko tiimiltä tässä, -
haluamme esittää osanottomme.
Isäsi on kuollut.
Aivan, kymmenes päivä. Isäni kuoli 13 päivää sitten.
- 13 päivää sitten. - Kyllä 10. kesäkuuta. - Mutta sinä kuolet -
- tai sinulle on suunniteltu teloitus... - Aivan. - Vain kahdeksan päivää.
- Kyllä, herra. - Miten sinä voit?
Tiedätkö, olen kristitty, joten minä uskon, että -
paratiisi odottaa tavalla tai toisella, joten kerron ihmisille kaiken aikaa, -
menen joko kotiin tai kotiin, joten...
Joko menen maailman kotiin tai Jumalan kotiin, -
joten minä... Tiedäthän, kun päivät lähestyvät, -
tunnen paineen hartioillani.
Kutsuvat sitä kliiniseksi masennukseksi, jossa alan saamaan -
vähemmän motivaatiota tehdä asioita, vähemmän energiaa.
Alat turhautumaan järjestelmään. Miten he eivät näe, että tilanteeni on väärä.
Kirjoittelin yleensä koko ajan ja minulla oli paljon energiaa -
eikä minulla ole sitä vain enää. Tuntuu vain, että minut on pistetty matalaksi.
Minulla on tunne, että kohtalo, tavallaan, -
on jakanut sinulle hyvin huonot kortit.
Se ei vapauta sinua ja kun puhun kanssasi, -
se ei välttämättä tarkoita, että pitäisin sinusta, -
mutta kunnioitan sinua ja sinä olet ihminen -
ja mielestäni ihmisiä ei pitäisi teloittaa.
- Yksinkertaisesti. - Aivan.
1. RIKOS
MICHAEL PERRYN MATKA KUOLEMANSELLIIN -
ALKOI TÄSTÄ TALOSTA CONROESTA, TEKSASISTA.
LÖYDETTYÄÄN MURHAN UHRIN KELLUMASSA LAMMESSA, -
MURHARYHMÄN ETSIVÄT ALKOIVAT ETSINNÄN TÄÄLLÄ LOKAKUUSSA 2001.
POLIISIN RIKOSPAIKKA VIDEOTA
PÄIVIEN JÄLKEEN MURHASTA, VALOT JA TV ON JÄTETTY PÄÄLLE, KOSKEMATTOMINA.
Luutnantti, täällä näyttää idylliseltä ja turvalliselta.
Niin sitä luulisi. Tämä on porteilla varustettu, tietenkin.
Talot, jotka ovat täällä, ovat hyvin suuria taloja, -
hyvin kalliita taloja ja sitä luulisi, että tämä on hyvin hiljainen alue -
ja luultavasti yhdistäisitte sen turvallisuuteen.
Mutta tämä talo tässä, on itse asiassa talo, jossa Sandra Stotler murhattiin.
Täällä Michael Perry ja Jason Burkett -
pysäköivät kadulle ja menivät murhaamaan hänet.
Silloin, kun löysimme hänet, hän itse asiassa paistoi pikkuleipiä -
siitä oli todisteita. Siellä oli pikkuleipiä. Oli pikkuleipätaikina.
Eli hän oli leipomassa, kun hänet tapettiin.
Mutta ilmeisesti ensimmäinen suunnitelma ei ollut murha.
Se oli jotakin, joka meille kerrottiin, -
että alun perin... Pojat olivat kaikki...
Kun sanon "pojat," Michael Perry, Jason Burkett, Adam Stotler -
ja Jeremy Richardson, olivat tuttavia joidenkin ystävien kautta.
Eivät olleet ystäviä itse, mutta olivat tuttavia -
ja meille kerrottiin, että he tulivat tänne -
aikomuksenaan saada jäädä Adam Stotlerille -
yöksi kertomalla, ettei heillä ole paikkaa asua -
ja he aikoivat yrittää saada avaimet autoon ja varastaa sen.
Se, mitä he etsivät, oli punainen Camaro, joka oli autotallissa.
He menivät ovelle puhumaan äidille, joka sanoi, että pojat olivat ulkona -
joten he lähtivät ja silloin heidän suunnitelmansa muuttui, -
että he vain aikoivat tappaa hänet ja ottaa auton.
Joten he menivät takaovelle ja autotalli oli auki -
ja taloon menevä ovi oli auki.
Michael Perry, omien sanojensa mukaan, meni sisään siitä autotallin ovesta -
ja meni pyykkihuoneeseen, jolloin Jason Burkett koputti etuoveen.
Kertoen, että autonsa oli siellä, eikä se käynnistynyt -
ja heidän täytyy soittaa jotakin tulemaan auttamaan.
Hän päästi Burkettin taloon käyttämään puhelinta ja kun hän teki sitä, -
Michael Perry astui ulos pyykkihuoneesta ja koputti autotallin takaovea, -
joka sai Stotlerin tulemaan aukaisemaan ja Perry astui ulos pyykkihuoneesta -
hänen takaansa ja ampui silloin Sandra Stotlerin.
Itse autotallin ovi oli auki, -
kun apulaissheriffimme saapuivat paikalle.
Päämakuuhuone, mikä on takaosassa taloa, -
autotallin takana täällä, he menivät sisään ja ottivat päiväpeiton -
ja päällyslakanan ja käärivät hänet siihen.
Toivat hänet ulos, panivat autoon ja ajoivat hänet Crater Lakelle -
hävittääkseen hänen ruumiinsa.
Miksi se tapahtui? Johtuiko se huumeista?
En tiedä, ilmenikö koskaan mitään suoria todisteita, -
liittyivätkö huumeet erityisesti tähän tapaukseen. Siis, -
suoraan sanottuna, se oli vain... He halusivat auton.
Tämä nainen omisti auton, jonka he halusivat, joten, se oli...
Valitettavasti, ihmisiä kuolee varkauden takia.
RIKOSPAIKKA CRATER LAKELLA
Pimeyttä lukuun ottamatta, se oli joltisestikin näin, -
sinä yönä, kun tulimme tänne.
Näette kaikenlaisia pirstaleita ja roskaa täällä, kuten sanoinkin.
Tämä on... Oli melko yleisesti käytetty kaatopaikka.
Crater Lakesta on vedetty monia ajoneuvoja.
Meillä oli itse asiassa muutama muukin ruumis, -
jotka olemme ottaneet pois Crater Lakesta.
Tämä on Crater Lake. Tämä pieni alue tässä, -
tämä oli kohta, jota renkaat olivat tallanneet.
Tullessaan ensimmäistä kertaa tänne, he tosiasiassa peruuttivat tuolta -
ja löivät jarrut pohjaan, toivoen voivansa lennättää ruumiin veteen, -
eikä se toiminut, joten uudestaan, se oli jotain, jonka kuulimme.
En tiedä, tapahtuiko sitä oikeasti, mutta voitte erottaa...
Ei ollut mitään erillistä renkaiden kulumaa maassa.
Voitte nähdä, että renkaat ovat pyörineet siinä, joten...
Joten se näyttää sopivan tarinaan, mutta he päätyivät ottamaan ruumiin -
ja kantoivat sen tänne -
ja se vain pudotettiin veteen.
Emme tienneet, kun käsittelimme paikkaa täällä ja Sandra Stotlerin asunnolla, -
että meillä oli muitakin uhreja, kuin hän.
Tämä on Highland Ranchin aidattu yhteisö.
Noiden porttien sisäpuolella on talo, missä Sandra Stotler murhattiin.
Kun Michael Perry ja Jason Burkett palasivat tänne, -
saadakseen Camaron, jonka perässä he olivat, nämä portit olivat -
kiinni ja lukittu, joten heillä ei ollut pääsyä sinne, joten -
he odottelivat ja pysäköivät, kunnes Adam Stotler -
ja Jeremy Richardson palasivat kotiin -
ja sitten saivat heidät tulemaan metsään heidän kanssaan -
ja murhasivat heidät, jotta saisivat avaajan -
palatakseen tänne ja päästäkseen näiden porttien sisäpuolelle, -
- niin että voisivat palata taloon ja ottaa Camaron. - Eli ainoastaan koska -
heillä ei ollut koodia tänne ja se oli suljettu öisin, -
- vielä kahden nuoren täytyi kuolla. - Kyllä, herra, se on oikein.
Luutnantti, Jason Burkett ja Michael Perry kerskailivat tekemisistään.
Miten selvät todisteet olivat siitä?
Koska se tuli usealta ihmiseltä, eikä vain yhdeltä, -
saimme ilmoituksia useilta ihmisiltä eri paikoista, -
joissa sanottiin, että he olivat tappaneet ihmisiä. Sillä tavalla he -
- saivat ajoneuvot. ENSIN HE KERTOIVAT VOITTANEENSA LOTOSSA, -
KUN SANOIN, ETTEIVÄT OLLEET, PERRY SANOI HEIDÄN TAPPANEEN IHMISIÄ -
JA VARASTANEEN AUTOT.
JASON SANOI MINULLE PERRYN TAPPANEEN YHDEN VANHEMMAN NAISEN, -
SEKÄ KAKSI POIKAA NÄYTTÄÄKSEEN, ETTÄ OLI MIES.
TÄMÄN HENKILÖN TUNNEN PERRYNÄ. TÄMÄ ON KAVERI, JOKA KERTOI MINULLE -
TAPPANEENSA IHMISIÄ JA VARASTANEEN AUTOJA.
TÄMÄ ON HENKILÖ, JONKA TUNNEN JASON BERKETTINÄ.
HÄNKIN KERTOI MINULLE TAPPANEENSA IHMISIÄ JA VARASTANEEN AUTOJA.
Se oli melko vakuuttava. Siis uskoimme sitä.
Vaikkakin, taas, meillä ei ollut todisteita, -
että meillä oli muitakin ruumiita silloin.
Vasta kun Perry tunnusti, hän osoitti kahden nuoren pojan paikkaa.
Kyllä, herra.
POLIISIEN KANSSA KÄYDYN TULITAISTELUN JÄLKEEN, -
PERRY JA BURKETT PIDÄTETTIIN SANDRA STOTLERIN MURHASTA.
AMBULANSSISSA PERRY TUNNUSTI, ETTÄ MURHASIVAT BURKETTIN KANSSA -
MYÖS ADAM STOTLERIN JA JEREMY RICHARDSONIN.
MYÖHEMMIN, NAUHOITETUSSA TUNNUSTUKSESSA, PERRY PALJASTI RUUMIIDEN PAIKAN -
JA MUITA YKSITYISKOHTIA, JOTKA AINOASTAAN TEKIJÄ VOISI TIETÄÄ.
STOTLERIN PERHE VASTAANOTTI LISÄÄ TRAAGISIA UUTISIA.
Heti kun sain selville äitini... Hänen ruumiinsa oli löydetty, -
tuo koko viikko oli hämärässä.
Katselin uutisia. Oli maanantai-aamu ja näin helikopterien -
lentelevän Ronnyn rekkabaarin yllä. Asumme 1,5 kilometrin päässä -
ja minulla oli toivon pilkahdus. Sanoin: "Adam on päässyt pakoon.
Hän on löytänyt tiensä kotiin." Koska siitä liittymästä -
sinun täytyy poistua tullaksesi talolleni. Joten sanoin miehelleni.
Sanoin, "Hae auto. Menemme tuonne." Koska he näyttivät rikospaikan, -
helikoptereista. Veljeni auto oli siellä uutisissa.
Joten menimme Ronnyn rekkaparkkiin ja näin kaikenlaista tavaraa autossa -
ja olin niinku, "Tuo ei ole Adamin auto. Hänellä ei ole tuollaista tavaraa siinä."
- "Tavara" tarkoitti? - Tarroja ja... - "Gauge," "A.B."?
Kyllä, näin sen kaiken tavaran. Olin niinku, "Tuo ei ole hänen autonsa."
BURKETT OTTI HALTUUNSA ADAM SOTLERIN AJONEUVON
Sitten katsoin rekisterikilpeä. Auto oli luotien seuloma -
ja he olivat juuri jahdanneet heitä -
ja saaneet kiinni kerrostalossa -
ja olin seurannut heidän takanaan -
ja he lähtivät menemään sairaalaan ja he kertoivat minulle...
Olin niinku, "Pyydän, kertokaa minulle," koska Adam on ollut kadoksissa nyt -
keskiviikosta lähtien, nyt oli maanantai ja sanoin: "Pyydän, kertokaa minulle, -
oliko Adam heidän kanssaan?" He sanoivat, että Adamia on ammuttu -
ja että hänet on viety sairaalaan.
Michael Perry väitti yhä olevansa Adam.
Hän pääsi pois putkasta. Hänet lunastettiin putkasta.
MURHIEN JA PIDÄTYKSENSÄ VÄLISSÄ, PERRY OLI LYHYESTI PIDÄTETTYNÄ -
YLINOPEUDESTA PUNAISELLA CAMAROLLA.
HÄN TUNNISTI ITSENSÄ KÄYTTÄMÄLLÄ ADAM STOTLERIN AJOKORTTIA -
PÄÄSTEN EHDOLLISEEN VAPAUTEEN SEURAAVANA AAMUNA. - Perryllä oli Adamin henkkarit.
- Te uskoitte... - Uskoin hänen olevan elossa. - Veljenne oli turvassa, vain haavoittunut, -
- koska teille kerrottiin, että Adam oli turvassa... - Oli ammuttu.
- Ja ammuttu, mutta sairaalassa. - Minä... Olin niinku...
Luojan kiitos. Joten aloin soittelemaan sairaaloihin, -
yrittäen selvittää, missä sairaalassa hän oli ja kuvailin häntä -
ja hoitaja oli niinku... Sain vihdoin hoitajan, joka puhui minulle -
ja hän oli niinku, "Tuo ei ole poika, joka on täällä, rouva."
Mutta teillä oli toiveita, siis merkittäviä toiveita, -
että veljenne Adam oli haavoittunut, mutta turvassa.
- Kyllä. - Elävänä. - Kyllä. - Aivan yhtäkkiä...
Maailmani repäistiin jalkojeni alta.
Kaikki oli mennyttä.
Soitin luutnantti Davidsonille ja hän pyysi minua tulemaan poliisiasemalle -
ja sanoin hänelle: "Katson TV:tä juuri nyt.
Kerro minulle vain, onko se Adam."
Hän sanoi, "Toivon todella, että tulisit asemalle."
Minä sanoin, "Kerro minulle." Hän sanoi, "Kyllä, se on Adam."
Hän sanoi, "Se on Adam" ja polveni pettivät -
enkä koskaan arvannut, että polvesi oikeasti menisi heikoiksi, -
mutta se sanonta on totta, "Polvia heikottaa." Polveni menivät heikoiksi -
ja putosin lattialle.
LINDSEY LANEN RIKOSPAIKKA
Tämä on Lindsey Lane. Tänne Michael Perry ohjasi meidät suoraan -
tunnustuksessaan.
Että löytäisimme kaksi ruumista lisää, Adam Stotlerin ja Jeremy Richardsonin.
Tulimme tätä tietä pitkin ja erosimme sitten. Menimme tien päähän -
ja itse asiassa palasimme tätä tietä ja löysimme Adamin ruumiin.
He houkuttelivat heidät tälle alueelle kertomalla, että heidän yhteinen -
ystävänsä oli loukkaantunut, kun he metsästivät.
Tämä talo ei selvästikään ollut täällä silloin.
Voitte nähdä tämän tulevan, miten se tulee tänne, -
eli se on jossakin tuolla...
Jossakin tuolla betonissa on paikka, mistä hänen ruumiinsa löydettiin.
Käytyämme paikan läpi ja siirrettyämme ruumiin, -
sen alla oli tupakannatsa, jonka keräsimme -
ja siellä oli myös toinenkin natsa lähellä, mutta sen, -
joka oli hänen ruumiinsa alla, lähetimme valtion labraan DNA:ta varten.
Siinä oli Michael Perryn DNA:ta.
- Mikä tarkoittaa, että ruumis oli kaatunut... - Natsan päälle, -
sen jälkeen, kun natsa oli heitetty maahan.
Toinen ruumis oli Jeremy Richardsonin. Mistä löysimme hänen ruumiinsa, -
se oli niin tiheiden puiden seassa, ettemme päässeet edes käsiksi siihen.
En tiedä, miten hän päätyi sinne. Olisimme tuskin päässeet sinne -
ottamatta viidakkoveitsiä ja leikanneet pusikkoa.
Jeremy oli juossut jonkin matkaa, kun häntä ammuttiin.
En tiedä, johtuiko se siitä, että kuuli laukauksen äänen ja säikähti, -
vai osoittiko Jason haulikolla häntä ja hän tajusi sen, -
ennen kuin häntä itse asiassa ammuttiin ja hän alkoi juosta.
CHARLES RICHARDSON JEREMYN VANHEMPI VELI - Charles, menetit veljesi, Jeremyn.
Muistatko hetken, kun kuulit siitä?
Olin Georgiassa ja sain puhelinsoiton tädiltäni, -
joka käski minun soittaa kotiin. Jotakin pahaa oli tapahtunut.
Yritin soittaa. Minulla ei ollut yhtään rahaa silloin, -
enkä voinut soittaa kaukopuheluita, joten yritin soittaa vastapuhelun -
ja isoisäni iski luurin korvaani.
Hän ei halunnut maksaa edes kahta dollaria puhuakseen kanssani, -
kertoakseen minulle, että veljeni on kuollut.
Minun täytyi itse asiassa saada tätini soittamaan -
ja selvittämään, mitä oli tapahtunut, sitten hän soitti takaisin -
ja ensimmäinen ajatukseni oli... Vain koska puhelimessa hän sanoi, -
"Tunnetko Jason Burkettin?" Minä sanoin, "Kyllä."
Hän sanoi, "Jotakin on tapahtunut, ja veljesi on kuollut," ja...
Ensimmäinen ajatukseni oli, tiedätkö, Jason oli vain ajanut, ollen typerä, -
kuten normaalisti oli ja ajanut kolarin -
ja sitten hän kertoi minulle että ei, että Jason ampui veljeni auton takia.
Minä vain putosin.
Setäni tuli hakemaan minut ja...
- Lähdimme vain ajelemaan. - Entä isäsi? Missä hän oli?
- Hän oli vankilassa. - Miten vakavasta?
Se oli ensimmäinen kerta. Hän oli vankilassa murhasta.
- Elinkautinenko? - Tuota, ei.
Hän kärsi 15 vuoden tuomionsa ensin, -
sitten oli ulkona vuoden verran ja sai sitten elinkautisen -
ja pääsee ulos sen jälkeen.
- Sinäkö lensit hautajaisiin? - Kyllä, lensin hautajaisiin.
Poliisit sanoivat minun vältelleen tuomiota ja poliisit olivat siellä -
viedäkseen minut vankilaan veljeni...
Voinko kertoa, mistä se oli tai...
Siis, voinko sanoa, että se oli huumeiden hallussapidosta?
- Joten menit vankilaan veljesi takia, että sinut pidätettiin? - Kyllä, hautajaisissa.
Poliisit tulivat sinne. Kuusi poliisia tuli ja tunnistivat minut -
ja sanoivat, että vievät minut vankilaan.
Kysyin heiltä, pääsisinkö ainakin veljeni hautajaisiin.
Entä kyyneleet, tatuoinnit, mitä ne merkitsevät?
Menetin veljeni ja sisareni.
Veljesi murhattiin. Mitä sisarellesi tapahtui?
Hän oli tulossa talolleni ja hän ylitti moottoritietä -
ja auto ajoi hänen ylitseen.
Kerro veljestäsi Jeremystä.
Voitko näyttää meille?
Jeremy oli... Hän oli...
Hän oli kultainen lapsi.
Hän oli hyvä poika, luotti ystäviinsä.
Hän joutui vaikeuksiin vain...
Saadakseen huomiota, mutta hän ei tehnyt mitään vakavaa.
Hän ei koskaan tehnyt mitään liian vakavaa. Hän joutui vaikeuksiin, -
saamalla ihmiset nauramaan. Puhumalla tunnin aikana, sellaisia juttuja.
Hän oli hyvin seurallinen henkilö. Kaikki rakastivat häntä ja...
Kaikki sanoivat, että minä olin se, jonka piti kuolla -
ennen 21 vuotta, ei Jeremy.
- Sinä rakastit häntä. - Totta kai.
Hän oli paras kaverini.
Hän oli kaikki, mitä minulla oli.
Pidit huolta hänestä.
Minä yritin.
Ilmenikin, että vahingoitin vain häntä.
Esittelin hänet ihmisille, jotka tappoivat hänet.
Hän sanoi minulle jatkuvasti, että se oli minä ja hän maailmaa vastaan.
Sanon vaimolleni saman asian nyt.
On vain minä ja hän maailmaa vastaan.
Uskon, että siitä lähtien, kun saimme ensimmäisen puhelun, -
kunnes he jäivät kiinni, se oli viikon sisällä. Se oli, uskoisin, -
- viidestä seitsemään päivään. - Te saavuitte paikalle, jossa heidät pidätettiin?
- Kyllä, herra. - Voitteko kuvailla?
- Oliko se sekasorto? - Kyllä, se oli.
Se oli rekkaparkissa... Itse asiassa, rekkaparkkia ei ole siellä enää, -
mutta se oli tavallaan rekkaparkin puolella -
ja siellä oli hylätty varasto ja sen toisella puolella, kerrostalo, -
niin koko kohtaus kesti tuolta parkkipaikalta -
koko matkan kerrostalolle.
Siellä oli haulikon panoksen hylsyjä. Oli patruunalaatikoita, -
siinä kohtaa, jossa olivat ammuskelleet siellä olevien konstaapelien kanssa.
Siellä oli tuhoutuneita ajoneuvoja ja siellä oli ihmisiä kaikkialla.
- Ja poliisi jäi auton alle? - Kyllä, herra, hänen jalkansa.
Siellä oli tuhoutunut ajoneuvo ja kaikki ajoneuvon lasit -
olivat särkyneet laukauksista.
Burkettilla ja Perryllä oli molemmilla ampumahaavoja.
Uskoakseni Jason Burkettia oli ammuttu kolmasti, -
jollen erehdy, enkä ole aivan varma Michael Perrystä, -
mutta heillä molemmilla oli ampumahaavoja -
ja tietysti haavoja lasin sirpaleista.
JASON BURKETT TODETTIIN SYYLLISEKSI ERILLISESSÄ OIKEUDENKÄYNNISSÄ.
TOISIN KUIN MICHAEL PERRY, HÄN SAI VAIN ELINKAUTISTUOMION - Eli oli villi takaa-ajo.
ja sinä olit tässä villissä ajojahdissa.
- Avasitko tulen heitä vastaan vai... - Mitä tapahtui...
- En halua olla liian tahditon, mutta mielestäni... - Voin kertoa teille.
Myönsin syyllisyyteni. Olen kärsinyt 10 vuotta siitä 15 vuoden tuomiostani.
- Ymmärrän. - Olimme nukkumassa. Olimme juoneet edellisiltana.
Nukuimme autossa, koska emme voineet mennä motelliin, -
joka oli aidan toisella puolella.
En muista tätä toista kaveria, joka oli autossa kanssamme. En tiedä, -
miten hän tuli mukaamme. En tiennyt nimeä. En tiennyt mitään hänestä.
Olimme juoneet Michael Perryn kanssa ja jotenkin tämä kaveri oli kanssamme -
sinä iltana.
Muistan heränneeni ja tulleeni ammutuksi autossa.
Katsoin ympärilleni. Michael Perry ei ollut vierelläni. Joku toinen poika -
oli siinä ja Perry oli takaistuimella ja Perry yritti päästä ulos autosta, -
takana ja sitten hän sulki oven. Käynnistin auton ja lähdin pakenemaan -
ja kaikki sanoivat, "Sinun ei pitäisi paeta."
Minua oli juuri ammuttu ja ainoa keino, ettei minua ammuta uudelleen -
oli lähteä sieltä, enkä ajatellut selvästi.
En tiennyt murhasta. En tiennyt, mitä he etsivät...
En tiennyt laajuutta. En usko, että he tiesivät kuka olin. Kun ajoin pois, -
konstaapeli oli suoraan edessäni. Ajoin oikealle -
ja hän ampui minua oven läpi suoraan tähän kohtaan käteeni.
Miten pahasti olit haavoittunut?
- Minua ammuttiin tähän. - Näyttäisitkö hieman korkeammalle sitä?
Minua ammuttiin ranteeseeni. Minua ammuttiin käteeni, sormeeni.
Minua ammuttiin tähän, tähän ja tähän.
Tässä, minulla on pala auton ovea kyljessäni.
Vielä jätettynä kylkeesi?
- Miten pääset läpi metallinpaljastimen? - No, se tuli ulos myöhemmin.
Se tuli lopultakin ulos vankilassa. Tässä kohtaa solisluussani, -
minulla oli lasinpala oven ikkunasta, mennyt sisään.
Törmäsin rakennukseen, koska en pystynyt ohjaamaan.
Vertani oli kaikkialla autossa. He sanoivat, "Sinun DNA:tasi on aseessa."
DNA:tani oli joka puolella siellä. Minua oli ammuttu. DNA:tani oli -
Michael Perryn päällä. DNA:tani oli joka istuimella ampumisen johdosta.
Verta meni joka puolelle.
Kun olin törmännyt, hyppäsin ulos ja juoksin.
Minä juoksin. Juoksin rakennukseen.
Siellä oli poliiseja ampumassa rakennukseen, mihin törmäsimme.
He ampuivat joka suuntaan.
Ikkuna rakennuksen takana, oli kuten tämä.
Et pääse läpi siitä. Minua ammuttiin kerran aseella ikkunan läpi.
Ehkä minun ei olisi pitänyt tehdä sitä, mutta olin ansassa ja paniikissa, -
enkä tiennyt, mitä tehdä. Kun pääsimme läpi sieltä, juoksimme -
joihinkin asuntoihin ja minä kannoin Perryä puolittain, -
mutta menimme asuntoon.
Käsittelet sitä kuten tosi kovat miehet.
Muistan lukeneeni jostain, että Michael Perry huusi, "Tämä se on.
Pallit seinille," tai jotain. "Taistellaan takaisin."
- Muistatko jotain sellaista? - Muistan, että he sanoivat, "Pallit seinille," -
tai jotakin. En muista hänen sanoneen sitä.
- Hän on voinut sanoa sen. - Liikaa hälinää. Liian monta luotia lentämässä.
En oikeastaan ymmärtänyt, mitä tapahtui. Tiesin vain, että missä olimme, -
- emme voineet jäädä sinne. - Kyllä. - Hän huusi "Pallit seinille" sanottiin.
Miten voisin sanoa? En halua mennä tapahtuman -
yksityiskohtiin, mutta tosiasia on, että kolme ihmistä sai surmansa.
Kiellätkö olleesi lähelläkään paikkaa tai...
- Miten sinä... - Enää ei ole kysymys viattomuudestani.
Se kysymys on poissa laskuista. Kysymys on, mitä kukaan aikoo tehdä sille nyt?
Siis, täydellinen esimerkki on, olet täällä näiden kaverien kanssa.
He ilmestyvät hotellihuoneellesi autolla. Sinä oletat, että auto on...
Nämä ovat ystäviäsi, niinpä kun Jason ilmestyi poimiakseen minut autoon, -
Oletin, että juttu on kunnossa. Menet sisään ja sinut pidätetään -
ja sinulle selviää, että hän on murhannut jonkun tuon auton takia, -
päädyt Teksasin kuolemanselliin. Päädyt tänne, koska luotit -
yhden näistä kavereista ilmestyvän ja ottavan sinut kunnon autoon, -
- joka ei ollut varastettu. - Mutta luottaminen Jasoniin oli huono valinta.
- Ehdottomasti. - Siis, olkaamme realistisia.
Hän oli jonkun sortin huono omena ja niin olit sinäkin.
Olin koditon ja nälissäni, joten se oli...
Sekä käytit huumeita ja varastelit.
Hän tarjosi minulle huumeita. Tarjosi paikan majailla. Tarjosi ruokaa, -
joten valitsin, mitä ei olisi pitänyt. Kadun sitä joka hetki nyt.
Vaalin joka minuuttia.
Hyödynnä sitä, koska he voivat tehdä sinulle saman kuin minulle.
Olla väärässä paikassa väärään aikaan, eikä kukaan kerro sinulle, mihin päädyt.
Saatat haluta lähteä Teksasista mahdollisimman pian.
He voivat pidättää sinut millä hetkellä hyvänsä.
2. CONROEN PIMEÄ PUOLI
Menin käymään kaverini talolla. Siellä oli tyyppi, joka halusi -
tapella kanssani ja -
hän juoksee kimppuuni, kun pääsen autosta ulos -
ja minä vain tavallaan olin välittämättä hänestä.
Tiedät mitä tarkoitan? "Jatka vain, jatka omissa asioissasi."
Kaikki sanoivat, että hän aikoi puukottaa minua, -
kun pääsen autosta ulos. Se suututti minut, -
joten menin takaisin, löysin jätkän -
ja kävin hänen kimppuunsa, olin ottamassa paitaani pois -
ja heittämässä paitani näin, -
heitin sen kyynärpääni päälle. Olin ottamassa sitä pois ja kun tein sen, -
hän iski minua tähän ruuvimeisselillä, joka oli näin pitkä -
ja se oli ristipää, niitä pieniä ohuita, pitkiä meisseleitä.
Se upposi kahvaa myöten ja sen jälkeen...
- Kokonaan kahvaan asti? - Kokonaan kahvaan asti.
- Miten se tapahtui? - Luultavasti suoraan tänne.
Se meni suoraan läpi kainaloni, -
rintaani, en mennyt sairaalaan tai mitään.
- Mitä tunsit? Tunsit... - Kyllä, vain... Tunsin...
Paineen siitä, kun se osui. En tuntenut muuta, -
ja hyppäsin pois tieltä ja katsoin -
ja kaverini heitti minulle veitsen. Katsoin alas veistä maassa -
ja olin niinku... Ajattelin itsekseni, -
"Menen kotiin lasteni luokse tänään." En edes nostanut ylös sitä.
Sitten toinen kaverini tuli juosten pihalta -
ja minun täytyi olla töissä puolen tunnin päästä.
Itse asiassa katoin taloa Jasonin veljen kanssa.
Mikä se on, Chris Burkett?
- Katoin taloa hänen kanssaan. - Chris ei ollut vankilassa sillä kertaa.
- Ei. - Menitkö sairaalaan?
En. He kysyivät minulta, -
täytyykö minun mennä sairaalaan tai mitään, mutta se vain kirveli -
ja vuosi hieman verta ja ajattelin, että olin kunnossa.
Ilmeisesti kai olen. Joten olin onnenpekka.
Mutta et ole koskaan ollut todellisessa pulassa lain kanssa?
Minulla oli rikos. Se on ainoa paha, joka minulla oli.
- Mutta olet työtä tekevä mies. - Kyllä, herra. - Onko sinulla töitä?
- Kyllä, en ole ollut vaikeuksissa neljään vuoteen. - Saisinko nähdä kätesi?
Kun kättelimme, huomasin kovettumasi.
- Teet töitä - Kyllä. - Maalikaupassa? - Kyllä.
- Autoja. - Kyllä, herra. - Vankkaa työtä. - Kyllä, herra.
Entä tatuointi tässä? Saanko nähdä sen? Voitko näyttää sitä?
Bailey.
- Olitko hänen kanssaan, kun tapasit Burkettin? - En.
- Et vielä. - En. Olen ollut hänen kanssaan kolme vuotta.
- Minulla on puolitoista vuotias lapsi. - Niinkö? Joten asut hänen kanssaan?
- Kyllä. - Tatuointi on ikuinen.
Kyllä, se on ikuinen Ne eivät lähde pois.
Mitä tapahtuu, jos suhde purkautuu?
- Mitä tapahtuu "Baileylle"? - Minun kai täytyy hankkia "Bailey on syvältä," tähän näin.
Voitko puhua Jason Burkettista? Miten tapasitte. Miten tunsit hänet?
- Mitä tiedät hänestä? - Tavatesani hänet ensimmäistä kertaa, -
hän tuntui siistiltä kaverilta. Joten hengailimme.
Esittelin hänet muutamalle tytölle.
Tapasimme käydä metsästämässä yhdessä.
Kerran hän yritti tappaa minut.
Esittelin hänet tytöille ja hänellä ja tytön isällä oli jotakin menossa, -
En tiedä. Joka tapauksessa hän luuli, että haluan viedä tämä tytön -
ja tuli käymään toisen tytön talolla -
ja hoputti minua aseella. Sai tämän tytön pyytämään minua tulemaan ulos, -
olin syömässä iltapalaa ja hän hoputti minua aseella.
Joten taistelimme noin 45 minuutin ajan ase päähäni kohdistuen -
tämän tytön kodissa. Se oli 22 kaliperin yhden laukauksen pistooli.
Hän piti sitä päätäni vasten, -
löi minua päähän sillä. Tappelimme läpi koko talon aseesta, -
kunnes sain lukittua itseni makuuhuoneeseen ja hän potki ovea, -
joten avasin oven, päästin hänet sisään, koska en halunnut -
hajottaa tytön isän taloa ja sen jälkeen, -
aloimme tappelemaan uudestaan ja hän sai minut puristuksiin sänkyyn -
- ja hän painoi liipaisinta. - Mihin luoti meni? - Se ei lauennut.
Koska ottaessasi luodin ulos aseesta, näet 22. luodista, että siinä on...
Siinä kudissa on litteä osa pohjassa. Jos iskuri ei ole tarpeeksi pitkä, -
se ei iske sitä, eikä se laukea, -
mutta se iski sitä, enkä tiedä, miksi se ei lauennut.
- Olit onnekas. - Kyllä. - Hyvin onnekas.
Kyllä, tavallaan menetin tajuntani siellä.
Mutta kyllä, tosi onnekas.
Sitten hän tappoi nuo ihmiset. Tuntuu pahalta -
heidän perheidensä puolesta.
Olimme ystäväni Ison Justinin kanssa baarissa kerran -
ja hän tuli sinne näiden uusien autojen kanssa, hän ja Perry, -
olimme niinku, " Mistä saitte nämä uudet autot?"
Hän niinku, "Pitelimme vain toisiamme käsistämme," pitivät Perry kanssa -
toisiaan kädestä ja raaputtivat arpalippua yhdessä -
ja voittivat ne kaksi autoa. Tiesimme kaverin kanssa, -
ettei se ollut niin, koska he molemmat ovat rikollisia. Kukaan ei myy heille.
Kummallakaan ei ollut ajokorttia ja autot olivat täynnä -
CD:tä, rullalautoja ja sellaista tavaraa -
niinpä me tiesimme, että siinä oli jotakin -
ja hän alkoi antamaan ihmisille huviajeluita baarilta.
NAAPURIKAUPUNGIN, CUT AND SHOOTIN BAARI TEKSASISSA
Jason ja Michael tulivat baariin leveilläkseen -
kahdella uudella ajoneuvolla, jotka olivat ostaneet ja ensin...
Kukaan ei oikein ymmärtänyt. He selittivät, -
että olivat ostaneet arpalipun ja sillä tavalla saivat rahat ostaakseen autot.
Silloin se alkoi mennä vähän oudoksi.
Mikä ei kuulostanut oikealta siinä?
Arpalipun summa oli 4000 dollaria. Sanoivat lunastaneen sen bensa-asemalta.
Sitä ei yleensä tapahdu.
Ajoneuvot eivät näyttäneet siltä, että olisivat tulleet ulos autokaupasta.
- Ajoitko näitä autoja? - Matkustin niillä. En ajanut niitä.
Kyllä, ne... Jason ja Michael antoivat kaikkien koeajaa -
ja minä olin molempien kyydissä.
Punaisessa Camarossa, kun olin kyydissä siinä, he leveilivät aseilla.
Siellä oli haulikko, en muista toista, -
mutta näin ne Camaron takakontissa sinä yönä.
Mitä kuulin, huhuja, he aikoivat...
Alun perin varastaa auton huonetoveriltani -
talosta, jossa majailin ja säikäytti helvetisti minut, -
koska se olisin voinut olla minä. Jos hän olisi päättänyt tulla hakemaan -
auton minun ajotieltäni, missä mahtaisin olla?
Olen onnistunut estämään sen.
Olen onnistunut yrittämään olla käsittelemättä sitä ja ajattelematta.
Luulen, että oleminen tilanteissa, jossa olen ollut, -
ollut vain töissä siinä baarissa, olen nähnyt niin paljon kauheita asioita, -
että en voi käsitellä niitä. Työnnän vain ne takaisin.
- Kerskailiko Jason rikoksilla? - Hän ei koskaan kerskaillut minulle -
ja kaverilleni Isolle Justinilleni. Emme edes tienneet, mitä oli tapahtunut.
He tulivat hakemaan meidät Justinin talosta. Poliisi tuli.
He ottivat meidät sinne ja olivat niinku, "Oletteko lukeneet lehden?"
Kerroin heille, etten osannut lukea, -
eivätkä he uskoneet minua, katsoivat tietojani ja saivat selville, -
että en osaa lukea. Sitten he lukivat lehden minulle -
ja kertoivat minulle, mitä he olivat tehneet.
- Luetko nyt? - Kyllä.
- Joten myöhemmin opit lukemaan. - Kyllä, myöhemmin opin lukemaan.
Mahtavaa, eikö? Tämä on mielestäni hieno saavutus.
Kyllä, se on mahtavaa.
- Olet paljon enemmän yhteydessä nyt. - Kyllä.
Miltä se tuntui, kun ei pystynyt lukemaan? Sinun täytyy olla -
paljon fiksumpi, kuin muiden, ymmärtääksesi sanan kuitenkin.
Kyllä. On aika vaikeaa, kun et osaa lukea, -
mutta, siis, koska aina ei ole joku lukemassa sinulle.
Mutta opettelin lukemaan vankilassa, -
jotta pystyisin kirjoittamaan ja lukemaan kirjeitä -
ja lukuun ottamatta sitä, en aio palata -
mutta olen iloinen, että opin lukemaan siellä.
- Sinulla menee hyvin nyt? - Kyllä.
- Pysyn kiireisenä autokorjaamossa. - Luetko?
- Kyllä. - Kirjoitat? - Ei paljoa kirjoittamista.
Paljon hiomista.
Olen kiinnostunut suhteestasi Michael Perryyn.
Miten te kaksi tapasitte? Miten tämä juttu tapahtui?
Vuonna 2000, minulla oli tyttöystävä 2000.
Hänellä oli ystävä, nimeltä Miranda.
Päädyin menemään vankilaan ja Miranda, näin hänet tien poskessa -
riitelemässä Michael Perryn kanssa ja sanoin... Ajoin sivuun -
ja kysyin häneltä, mikä on ja hän sanoi, "Hän asuu takakontissani, -
hän ei voi asua siellä enää. Isäni näki hänet. Isäni joutui tappeluun -
hänen kanssaan tänä aamuna. Hän ei voi asua siellä." Eli hän asui -
auton takakontissa ja sanoin, "Etten tiedä mitä sanoa."
Hän kysyi minulta, "Voiko hän asua sinun kanssasi?"
Sillä hetkellä, sanoin hänelle "Ei, hän ei voi asua kanssani."
Sitten, katsoin Perryä ja Miranda oli surullinen ja itki -
ja sanoi, "Pyydän, anna hänen asua kanssasi vain kuukauden."
Tämä oli, kun asuimme matkailuvaunussa ja sanoin Perrylle, -
"Voit asua kanssamme. Hae kamasi, pane ne autooni ja tule kotiin."
Siitä päivästä lähtien, syötin häntä, annoin hänelle rahaa, -
pidin huolta hänestä. Hän oli kuin pikkuveli, -
joka oli sysätty sinulle. Hän oli minua muutaman kuukauden vanhempi, -
mutta minä huolehdin hänestä, koska hänellä ei ollut mitään. Ei ketään.
Vähänpä tiesin, että hänellä oli hyvin kannustava perhe.
Hänen äitinsä ja isänsä olivat molemmat kannustavia.
Hän ei vain halunnut noudattaa sääntöjä. Kuten minäkään en halunnut noudattaa.
Siksi hän päätyi asumaan kanssani, koska he sanoivat, -
"Tee töitä, niin voit asua kanssamme." Hän ei halunnut tehdä töitä.
Sinut lähetettiin matkalle Floridaan.
- Mitä tapahtui? Mitä se oli? - Olen kaupunkilaispoika sydämeltäni, -
ymmärrätkö? En ole oikein kiinnostunut luonnosta ja ötököistä -
ja säästä ja tiedät kyllä.
Joten he lähettivät minut kahdeksi viikoksi kanoottiretkelle.
- Mikä kuulostaa ihanalta minusta, mutta... - Kyllä, pidän melomisesta, -
mutta mitä se oli... Melominen ei ole huono juttu. Se oli Everglades.
Siis näimme alligaattoreita joka puolella.
Kysymyksessä olikin... Enkä edes tajunnut sitä, ennen kuin tulin tänne.
Mitä tapahtuu jos putoan ja joudun alligaattorin syömäksi?
Kuka olisi vastuussa? Allekirjoittivatko vanhempani jonkunlaisen vapautuksen?
- Koska siellä oli alligaattoreita joka puolella. - 13-vuotiaan nuoren miehen on parasta varoa -
- ja käsitellä alligaattoreita varoen. - Kyllä.
- Mitä sitten tapahtui. Et... - Se oli kai kolmas tai neljäs päivä.
Meloimme yöhön asti ja menimme rantaan.
Luulen että heillä oli tietyt kohteet merkitty, -
joskus rantauduimme keskiyöllä. Siellä oli ötököitä, kurotit vain -
ja nappasit kourallisen ötököitä. Sitten he halusivat meidän tekevän ruoan.
Minä olin niinku, "En pysty." Yksi juttu, minkä ohjelma -
opetti sinulle heti. Jokaista tekoa seuraa reaktio.
Eli välittömät seuraukset päätöksiisi. Yksi asioista, jonka opin, on se, -
jos en kiinnitä huomiota opetuksiin... Meillä oli reput tavaroitamme varten -
jos et sulkenut niitä kunnolla, ne eivät olleet vesitiiviitä. En kuunnellut -
ja se putosi veteen ja kaikki kamani kastuivat, joten minulla ei ollut -
omaa telttaani. Ei ollut vessapaperia enää, enkä pitänyt siitä.
Joten pohjimmiltaan olin tyypillinen itsepäinen itseni -
ja sanoin heille, "Tiedättekö mitä? En tee tätä enää. Viekää minut kotiin."
- Mutta kimppuusi ei hyökännyt alligaattoreita... - Apinat hyökkäsivät kimppuumme kuitenkin.
- Apinatko? Mitä tapahtui? - Apinat hyppäsivät puun toiselta puolelta meidän puolellemme.
Ne yrittivät tulla sinne, eivätkä he tajunneet, mistä apinat tulivat, -
mutta niitä oli kokonainen joukko.
Halusin napata yhden niistä, mutta sanoivat, että niissä oli tauteja.
3. AIKA JA TYHJYYS
Joten parhaassa tapauksessa, jos pääset ehdonalaiseen 2041, -
kuinka vanha olisit silloin?
Onko se koskaan juolahtanut mieleesi? Haluatko ajatella sitä?
Olisin 59, 60.
Olin 19. Minun täytyy lusia 40 vuotta, -
joten olisin 59-vuotias.
Pitkä aika.
Kun tuli vaihe, kun oikeudenkäyntisi oli ohi, rangaistusvaiheessa, -
isäsi ilmestyi oikeuteen.
- Voitko kuvailla kohtausta? - Tiesin hänen tulevan -
ja tiesin mitä hän aikoi todistaa, -
mutta kuulla hänen todistavan, se oli niinku...
Synnyin neuroblastoomisena. Minut oli leikattu 18 kertaa täyttäessäni viisi.
Enkä tiedä paljoa siitä, koska se on jotakin, jota yritän karttaa.
Tiesin, että hän tulee todistamaan kasvatuksestani -
ja olin tuskissani koko ajan ja hän katseli minua itkien, kun nukuin ja...
Se oli vaikeaa, koska näin hänen itkevän. Siis, jos olet joskus -
nähnyt isäni. Hän on parimetrinen, 135 kiloa, iso vanha tatuoitu kaveri.
- He toivat hänet vankilasta - Hän tuli vankilasta.
- Onko hän vielä vangittuna? - Hän on kadun toisella puolella Ellisin yksikössä.
DELBERT BURKETT JASON BURKETTIN ISÄ - Herra Burkett, miten voitte?
Menee ihan hyvin.
- Hyvin menee. Hieman sairas. - Miten hyvin? - Hieman sairas.
Montako vuotta olette täällä?
- 40. - 40 vuotta. - Kyllä, herra.
- 8 törkeää rikossyytettä, onko oikein? - Kyllä, herra. - Se on melko vakavaa.
- Kyllä, herra. - Vietitte myös vähän aikaa vankilassa ennen tätä 40 vuoden tuomiota.
- Onko se oikein? - Kyllä, herra. Olen ollut vankilassa viisi kertaa.
Kuinka monta vuotta jo?
2 vuoden tuomio, 5 vuoden tuomio, 30 vuoden tuomio ja sitten tämä 40.
- Se on paljon. - Kyllä, herra. - Mikä meni vikaan?
Huumet ja alkoholi.
- Voisitteko selittää? - Aloin käyttämään huumeita, kun olin noin 13, -
join ja huumasin ja...
Myin ja valmistin.
Hieman varastelua ja murtautumisia siinä sivussa, -
tukeakseni tapaa ja aina päädyin takaisin vankilaan.
On yksi merkittävä hetki, jolloin Jason, poikanne, -
todettiin syylliseksi kuolemalla rangaistavaan murhaan...
- Kyllä. - Kolminkertainen tappo. Tuomitsemisvaiheen aikana esiinnyitte oikeudessa.
Voitteko kuvailla, mitä kerroitte jurylle?
Tuota...
Selitin heille, mistä vankilaelämässä oli kyse -
ja selitin heille, että -
en usko hänen tappamisensa tuovan takaisin noita ihmisiä -
tai oikeasti voisi mitenkään korjata tapahtunutta -
ja pyysin juryltä, -
"Pyydän, älkää tappako poikaani."
Pyysin heiltä... Sanoin, "Pyydän, älkää tappako poikaani."
Hänellä ei koskaan ollut mahdollisuutta. Hänellä ei ollut isää.
Kerroin heille, että en ollut koskaan paikalla -
ja hänen äitinsä oli neljän lapsen yksinhuoltajaäiti -
ja hänellä oli haittoja. Hän oli vammainen.
Suurimman osan aikaa, hän eli vammaistuella -
ja niin he eivät todellakaan... He elivät ruokakupongeilla -
ja he asuivat asuntoloissa ja sen tyyppisiä asioita -
ja hänellä...
Hänellä todella oli kehno elämä varttuakseen.
Pyysin heiltä vain, etteivät tapa poikaani.
Se ei ollut hänen syynsä. Toivon, että voisin...
Toivon, että voisin lusia hänen kakkunsa.
Toivon, että voisin, koska tunnen, että se on minun vikani.
Minä todella tunnen.
Tunnen sen olevan... Olen yhtä syyllinen, kuin hänkin, -
koska jos olisin ollut paikalla, se, melko mahdollisesti, ehkä ei, -
mutta se olisi saattanut olla erilailla. Olisi ollut parempi mahdollisuus.
Hänellä olisi ollut koko lailla parempi mahdollisuus, -
jos olisin auttanut hänen äitiään kasvattamaan häntä, -
mutta en ollut. Jury nousi ylös lähteäkseen -
ja ovi oli juuri tässä oikealla puolellani,
ja kun ovi sulkeutui heidän takanaan, -
kuulin kahden naisen luhistuvan. Olin todella tunteellinen -
ja itkin koko käsittelyn ajan, -
mutta heidän mentyä ovesta ja sen sulkeuduttua, -
kuulin kahden naisen alkavan itkemään.
He luhistuivat ja sitten...
Kun kaikki oli ohi ja hänen asianajajansa tuli kertomaan minulle, -
hän sanoi... Muistan hänen sanansa.
Hän sanoi, "Hoidit hänet."
- Pelastit hänen elämänsä. - Hän sanoi, "Hoidit hänet."
Kysyin, "Mitä tarkoitat?" Hän sanoi, "Hoidit hänet."
Siellä minä... Se oli, mikä pelasti... Oli kaksi ääntä.
Se oli kymmenen-kaksi ja oli kaksi ääntä, -
jotka äänestivät olla tappamatta häntä -
ja uskon, että ne olivat niiden kahden naisen.
He pelastivat hänen elämänsä.
- Mutta voitte olla ylpeä tällä hetkellä. - Kyllä.
Minulla oli vähän apua myös. Jumala auttoi minua. Hän auttoi.
Pyysin Jumalaa auttamaan minua ja uskon, että Hän auttoi.
En ansainnut mitään apua häneltä.
Hän ei saata ansaita apua, mutta saimme sitä jostakin, joten...
Vaikeinta oli katsoa häntä ja hänen katsoa minua, -
ja näin, että hän oli vilpitön, että hän todella oli pahoillaan, -
mitä oli tehnyt läpi koko lapsuuteni ja hän oli ollut vankilassa.
En syytä häntä siitä, mutta näin siellä, että hän ymmärsi -
että se todella vaikutti meihin ja itkin sitä yhden päivän, -
se oli... Läpi koko oikeudenkäynnin. Jopa tuomion jälkeen, -
ainoa asia, joka satutti minua, oli isäni todistaminen.
Kun tulin todistamaan oikeudessa, hänen veljensäkin tuli todistamaan.
Hänen veljensä oli vankilassa, Chris ja -
ja palasimme Chrisin kanssa diagnostiikkaan yhdessä -
ja sitten... Minua nolottaa, mutta vietimme kiitospäivän yhdessä, -
minä, Chris ja Jason diagnostiikkayksikössä.
He...
Heidän mielestä se oli siistiä, mutta isänä, se oli mielestäni melko noloa, -
- istua siellä vankilassa poikieni kanssa. - Kaikki vangittuna. - Kyllä, herra.
Sitten menimme Jasonin kanssa seuraavaan paikkaan yhdessä.
Käsiraudoissa yhdessä bussissa ja se on jotain, jota en koskaan elämässäni -
olisi uneksinutkaan, että se olisi tapahtunut.
Että sama pieni vauva oli...
Meidän täytyi pidellä häntä luuydinkokeen ottamisen ajan, -
- samaa pientä kolmen kilon vauvaa. - Kuvaile tunnetta, kun olitte yhdessä käsiraudoissa -
oman poikasi kanssa samassa bussissa.
- Voitteko kuvailla sitä? - En oikeastaan. Se on...
Yrittäkää kuvailla sitä meille.
Tuota, en tiedä.
Tunsin epäonnistuneeni täydellisesti. Epäonnistuneeni täydellisesti isänä.
- Pystyitte tuntemaan hänen kätensä. - Kyllä.
Meidät pantiin käsirautoihin tähän käteen ja hänen oikeaan käteensä -
ja istuimme siinä ja olin vain...
Se oli täydellinen epäonnistuminen. Siltä minusta tuntui.
Minusta tuntui paskamaiselta.
Käytin toista sanaa jurylle ja se oli...
Sitä minä tarkoitin. Hänellä oli roskaväkeä isänä -
ja siinä sitten istuin nuorimman poikani kanssa -
vankilan bussissa ja siis, en usko sen...
En usko, että siitä pääsee paljonkaan alemmaksi.
Ei vain pääse.
Minut ja hänet tuntien, kumpikaan meistä ei pääse ulos enää.
Minulla käynnistyi juuri kolmen vuoden setti, -
noin viikko sitten, joten... Emme kumpikaan pääse koskaan ulos enää.
- Pääseekö hän ulos enää koskaan? - En usko niin.
Hänelle tarjotaan koevapautta ensimmäisen kerran 1942.
- 40 vuotta hänen tuomionsa jälkeen. - Kyllä, herra, 1941. Anteeksi. Kyllä, herra.
Niin, 2041. Olette vuosisadan jäljessä.
- Kyllä. - Jäljessä. - 19 kyllä, 2041. Anteeksi.
- Se on yhdentekevää. Aikaa täytyy olla. - Pitkä aika.
- Aika on varmaankin erilaista teille täällä. - Kyllä, herra.
MIKÄ VUOSISATA, MIKÄ VUOSIKYMMEN. 10 VUOTTA MURHANSA JÄLKEEN, -
SANDRA STOTLERIN AUTO SEISOO POLIISIN TAKAVARIKOLLA, -
PAHAENTEISENÄ KUMPPANINA MUIDEN RIKOSTEN SEURANA.
Tämä on itse asiassa ajoneuvo, joka oli Sandra Stotlerin autotallissa.
Tämä oli ajoneuvo, jonka perässä Michael Perry ja Jason Burkett olivat.
Kolme ihmistä kuoli tämän auton takia, auton, joka oli heidän hallussa -
vähemmän kuin 72 tuntia, uskoisin.
Parissa vuodessa, tämä ajoneuvo oli rikkoutunut -
sisäpuolelta, koska siellä oli itse asiassa puu, joka oli juurtunut -
ja oli tullut esiin sen keskeltä ja se repi lattian hajalle ja -
ja meidän täytyi itse asiassa siirtää se tälle tontille.
- Se oli sen vuoksi hieman vaikeaa. - Puu kasvoi sen sisällä.
Puu kasvoi alhaalta ylös autoon.
- Miksi he kuolivat? - Kysyn sitä samaa itseltäni joka päivä.
Siis, ajoneuvon takia?
Tiedätkö, en tiedä.
Ihmisiä kuolee joka päivä vihaisen katseen takia tai kahden dollarin.
Ihmiset ryöstävät toisiansa, enkä tiedä, miksi he kuolivat.
Näiden kahden pojan ahneus.
En tiedä. Minulla ei ole vastausta.
Voitko puhua uhrien perheistä?
Kukaan ei näytä osoittavan tuota puolta.
- En tiedä... - Miten elätte tämän kaiken kanssa?
En elänytkään vähään aikaan. Aloin elämään uudestaan, -
mutta pohjimmiltaan olin vain suljettu.
Montgomeryn piirikunnalla on uhrien apuohjelma, -
mutta kun koko perheesi repäistään sinulta, -
olet niinku, mitä järkeä?
Mitä järkeä on elää enää? Minulla ei ole perhettä, jonka kanssa jakaa sen.
Tiedän, että minun täytyy elää lapsilleni, kasvattaakseni lapseni.
En halua heillä olevan surkeaa elämää tai masentunutta äitiä kaiken aikaa.
Mutta noin neljään vuoteen, en mennyt mihinkään.
Pysyin talossa, -
vein puhelimen pois kodista. En halunnut puhua ihmisille.
Ajattelin, jos en päästä ketään lähelleni, -
en satuttaisi itseäni enää. En tiedä.
Minä vain sulkeuduin, oikeasti. Isoäitini sulkeutui.
Elämämme oli hyvin tyhjää.
Hyvin tyhjää.
Tämä on Adam. Hän oli 16 tässä.
Tämä oli hänen viimeinen koulukuvansa.
Veljeni oli paras ystäväni.
Hän oli vasta 16.
On totta, ettei hän ollut oikea veljeni. Sisareni oli...
Tuli raskaaksi 16-vuotiaana ja vanhempani adoptoivat Adamin.
He olivat itse asiassa pois kaupungista päivänä, jolloin hän syntyi, -
joten olin ensimmäinen, joka piteli häntä -
ja minulla oli vain tämä tunne, koko hänen elämänsä ajan, -
että hänelle tapahtuu jotain, muistan soittaneeni äidilleni ja sanoneeni, -
"Mitä Adam puuhaa? Missä Adam on? Te kaikki muutitte juuri Ohioon.
Teidän vahtia häntä." Äiti oli niinku, " Olen kasvattanut viisi lasta.
Pystyn pitämään huolen hänestä." Kun hän täytti 16, -
tiesin hänen olevan turvassa. Hän oli mies. Pystyi pitämään huolen itsestään.
Hän oli hieno lapsi. Hän oli rakastunut ensimmäistä kertaa elämässään.
Yksi asia, joka työntyy ulos minusta...
Äitini suojeli minua aina.
Yksi asia, jonka muistan...
Minun piti mennä naimisiin. Menin naimisiin 16. syyskuuta, 1995.
Mutta isäni, Mel, hän oli saarnaaja -
ja hänen piti vihkiä minut ja Kennethin.
Hän kuoli puoli vuotta ennen häitä. Juna törmäsi häneen -
ja vanhempaan veljeeni, -
sekä perheen koiraan.
Kieltäydyin menemästä naimisiin kirkossa, -
joten menimme naimisiin laivalla Lake Conroella. Juuri, kun olin kävelemässä -
käytävää pitkin, äitini kiinnitti isäni vihkisormuksen pukuuni.
Aivan sydämeni yläpuolelle. Hän sanoi, "En halua isäsi missaavan tätä."
Se vain...
- Rakastit häntä. - Kyllä ja tiedän, että hänellä oli niin paljon kipuja sinä päivänä, -
mutta hän kätki sen, koska olin niin onnellinen.
Hän kätki kipunsa minulta -
ja hän vain selviytyi päivästä.
Kaipaan heitä niin paljon.
Perheemme on vain niin puolinainen.
Joskus lapseni kyselevät minulta asioita ja minä olen, "En tiedä."
Mitähän äitini... On asioita päivin ja öin.
Haluan soittaa ja kysyä häneltä. Minulta vei ikuisuuden tajuta, -
että hän on todella poissa, koska haluaisin vain soittaa hänelle.
Tämänkö takia hankkiuduit eroon puhelimestasi?
Kyllä, minä -
en halunnut toista puhelua, -
kertomaan minulle, että joku toinen perheestäni on kuollut.
En voinut käsitellä niitä puheluja enää.
En voinut käsitellä niitä enää, joten leikkasin vain itseni pois maailmasta.
En voi pitää puhelinta päällä. En halua kuulla sen soivan enää, -
koska se ei tuonut minulle kuin huonoja uutisia.
- Pahimpia. - Pahimpia. - Ei vain pahoja.
- Sinun täytyy kohdata se. - Kyllä.
Se vain, siis, en ainoastaan menettänyt äitiäni, -
isääni ja veljeäni traagisiin olosuhteisiin.
Isoisäni sai halvauskohtauksen, setäni hirtti itsensä.
Toisella sedälläni oli heroiinin yliannostus.
Velipuoleni ampui itsensä, koska hänellä oli haimasyöpä.
Oikea isäni kuoli nukkuessaan. Kaikki tämä kuuden vuoden aikana.
Menetin jokaisen perheestäni. Joka ikisen.
4. TOIVONKIPINÄ
Herra Burkett, jos suljette silmänne ja ajattelette erilaista elämää -
ja voisitte alkaa alusta, -
miten kasvattaisitte lapsenne?
Tuota...
On vaikea vastata johonkin, mitä et ole koskaan tehnyt -
ja nolottaa sanoa se.
Haluaisin heille...
Minulla oli stipendi Teksasin yliopistoon -
1973, jalkapallossa ja lopetin koulun viimeisenä vuotenani.
Lopetin jalkapallon, koulun ja menetin sen -
ja toivon, että voisin palata siihen paikkaan.
Kyllä, palatkaa siihen. Nyt teillä on lapsia.
Sitten minulla on lapsia ja olisin ollut...
Olisin tehnyt kaiken voitavani, -
auttaakseni heitä päättämään koulun, kuten minä en tehnyt.
Sanot aina heille, "Älkää olko kuten minä." Toivon, että olisin -
ollut jotakin, jota he olisivat voineet olla ja että he olisivat voineet -
päättää koulun. Toivon, että olisimme voineet pelata baseballia, -
kuten minä tein, kun olin pieni, junioriliigassa.
Toivon, että olisimme voineet pelata baseballia. Kaksi pelasi, kerran.
Toivon, että olisimme voineet pelata baseballia -
ja toivon, että olisin voinut mennä heidän jalkapallo-otteluihin.
Minut kasvatettiin ohjauksessa FFA:n koulussa.
Toivon, että he olisivat voineet tehdä sen. Asuimme maalla.
Sitä toivon, että me kaikki voisimme palata -
ja käydä koulua, koulun tapahtumissa.
Sain mahdollisuuden katsoa, kun yksi pojistani soitti torvea kerran koulussa.
Se on juttu, jonka muistan.
Se on hyvä juttu, eikä tätä kaikkea olisi tapahtunut.
Haluan sanoa tämän nauhoituksessa. En sano, että mieheni oli partiolainen.
En sano, että Jason Burkett teki ehdottomasti...
Ei tiennyt ja kuten myi pikkuleipiä tai keräsi rahaa leiriin, kun se tapahtui.
Sanon, että Jason ei tappanut -
yhtä, kahta tai kolmea ihmistä. Jason ei tappanut Sandraa, Jeremyä ja Adamia.
Sinä kysyit mieheltäsi...
Kysyit Jasonilta suoraan.
"Voitko kertoa minulle, mitä tapahtui?" Koska halusit olla varma.
- Mitä kysyit häneltä? - Kysyin Jasonilta useita kertoja, -
että kertoo minulle kaiken, minkä haluan tietää. Sanoin, "Jason... "
Jasonilla ei ollut paljon rahaa, joten teimme useimmat hänen -
jutuistaan pro se, joka tarkoittaa, että teimme ne itse -
ja olemme hänen isänsä kanssa tehneet melko paljon hänen valituksestaan -
ja sanoin hänelle jatkuvasti, "Minun tarvitsee tietää kaikki, -
auttaakseni sinua pääsemään kotiin," Sillä pohjimmiltaan -
aloitimme keskustelumme ja Jason muisti asioita yhä enemmän.
Kuin lumipallo kasvaisi, on tarkalleen, mitä ajattelen tapahtuneesta.
- Niin. Olet sanonut, että hän on syytön. - Kyllä.
- Sinä todella uskot häntä. - Uskon todella häntä.
Kuten sanoin, uskon Jasonin osallistuneen.
En usko hänen tappaneen kolmea ihmistä.
Kirjoitin Jasonille ehkä kaksi vuotta, ennen kuin menin tapaamaan häntä.
Koska voin tehdä suurimman osan jutuista postin kautta.
Yhtenä päivänä puhuin hänen äitinsä kanssa ja hän sanoi jotain vaikuttavaa:
"Et ikinä arvaa, mitä Jason sanoi minulle tänään." Minä sanoin, "Mitä"?
Hän sanoi, "Hän sanoi olevansa rakastunut sinuun."
Minä sanoin, "Sehän on hullua."
Muistan, antaakseni sinulle tarinan alun, -
olin parhaan ystäväni Katin kanssa hengailemassa.
Olin niinku, "Kat, Jason Burkett on rakastunut minuun."
Hän että, "Se on luultavasti hyvä juttu, koska sinäkin olet rakastunut häneen."
Sanoin, "Mitä oikein puhut? Älä ole idiootti."
Hän sanoi, "Milloin viimeksi olet ollut treffeillä? Koska viimeksi -
et ole viettänyt lauantai-iltaa Jason Burkettin paperien parissa?"
Olin niinku, "Tuo ei ole kivaa."
Mutta päädyin ajamaan... Asuin Nebraskassa silloin. Päädyin ajamaan -
Omahasta Abileneen, koska halusin hänen kertovan minulle itse.
- Hän oli Robertsonin yksikössä. - Ajoit kaksi päivää ja yötä?
Kyllä. Se tuntui loputtomalta.
Ajoin ja pääsin sinne ja muistan, että minä vain kysyin häneltä.
Sanoin ensimmäiseksi. "Emme ole koskaan tavanneet elämässämme, -
mutta moi. Äitisi kertoi sinun rakastavan minua."
Mutta en sanonut sitä. Halusin ujostella, joten sanoin, "Äitisi kertoi, -
sinun sanoneen jotakin vierailusta. Mitä sanoit hänelle?"
Hän sanoi, "Tarvitsen postimerkkejä."
Olin niinku, "En olisi Abilenessa, vain koska tarvitset postimerkkejä.
Älä leiki minun kanssani." Hän että, "Ai, se kohta, kun sanoin -
rakastavani sinua?" Pudotin puhelimen, koska olin hermostunut, -
enkä tiennyt, mitä sanoa, ja haparoin läpi koko vierailun, -
koska en heti mennyt, "Minäkin rakastan sinua." Se ei ollut niinku elokuva.
Olin hyvin hermostunut. En ole se tyttö, joka rakastuu vankiin.
Olin niinku, selvä, en hypi kattoon siitä ja sitten kun lähdin, -
päivänä, jolloin tapasin Jasonin, oli sateenkaari, enkä ole...
Tämä on totta. Se on kirjeissämme. Oli sateenkaari, joka meni -
toiselta puolelta porttia toiselle puolelle porttia.
Minä ajattelin sen olevan ihmeellisin merkki siitä, että tämä on poika, -
jonka kanssa minun pitäisi olla, että hän on viaton, -
montako kertaa näet kokonaisen sateenkaaren?
Näimme kokonaisen sateenkaaren ja ystäväni oli kanssani.
Hänkin näki sateenkaaren. Minulla on todistaja. Kun Jason...
Kun pääsin kotiin, kirje odotti minua ja hän kysyi, "Näitkö sateenkaaren?"
Vankilan porteilla.
Se meni minun puoleltani, ulkopuolelta, sisäpuolelle hänen puolelle.
Uskon minuun, tiedän, mitä tapahtui 2001.
Tiedän, etten ollut osana sitä ja uskon vahvasti uskossani, -
asianajajissani ja lopputuloksessa, mutta samanaikaisesti, en edes tunnista -
näitä seiniä. En huomioi näitä, koska jos teet niin, menetät järkesi.
Menetät järkesi.
Eräs kaveri juuri tappoi itsensä yhtenä päivänä ja jätti viestin -
sanoakseen, että "Teidän täytyy elää tässä hulluudessa ja minä olen poissa.
Se oli, koska hän keskittyi siihen, mutta minä en.
En keskity siihen. Käännän vain huomioni pois.
Pysyn kiireisenä. Työskentelen juttuni kimpussa. Minulla on hieno perhe.
Monta tukijaa, jotka auttavat minua, eli minulla on riittävästi häiriötekijöitä.
Jos ei olisi tarpeeksi häiriötekijöitä, saattaisin olla eri tilanteessa.
Miten aika juolahtaa mieleesi nyt tässä tilanteessasi?
Vau, se on hyvä...
Se todella vaihtelee, mutta...
Koska minä unohdan. Kirjaimellisesti unohdan -
ja sitten katson kalenteriani tai kuulen jonkun sanovan jotain ja olen niinku, -
"Pojat." Istun alas ja tuijotan vain seinää -
ja olen, "Pojat, 8 päivää, 7 päivää, 6 päivää," tai mitä vain ja se niinku...
En käsitä varmastikaan tosiasiaa, että se on niin lähellä, koska...
Minun on vaikea sanoa, mitä... Puhun ihmisille. "8 päivän päästä, -
nämä ihmiset haluavat murhata minut," Se on jotain, joka minun on vaikea -
uskoa, että Teksasin valtio haluaa murhata minut 8 päivän päästä.
Pahimmassa tapauksessa, tiedät tarkalleen, mitä tapahtuu 1. heinäkuuta?
- Kyllä, teloitus. - Sinut kuljetetaan Huntsvilleen?
- Aivan, Wallsin yksikköön. - Se on kuoleman talo? - Kyllä, herra.
Kuolemansyyntutkija tarkastaa sinut?
Lääketieteen ihmiset eivät voi osallistua.
Mielestäni sinut täytyy tarkastaa, että olet kunnossa teloitettavaksi.
- En ole koskaan kuullutkaan, mutta saattaa olla. - Se on yksi näistä järjettömyyksistä.
- Jos olet tajuton, esimerkiksi, sinua ei voi teloittaa. - Niinkö?
- Tai jos olet seinähullu tai jotain... - Niin. - He eivät teloita sinua.
- Se on totta. - Tai jos vuodat verta ampumahaavasta, -
he eivät panisi sinua paareille.
- Aivan. Heidän täytyy hoitaa minut ensin ja sitten tappaa. - Luultavasti kyllä.
Sitä on hullua ajatella.
Niin, en salli itseni ajatella. En voi edes kuvitella makaavani paareilla, -
mutta jos se tapahtuu, minun täytyy vain hoitaa se.
Täytyy vain hoitaa se ja voin pitää äitiäni taivaasta silmällä -
puhtaalla omallatunnolla ja olla rauhassa. Kuten sanoin, kauan sitten, -
elämäni on ollut onneton, joten lopulta voin löytää vähän rauhaa minulle.
- Ja olet rauhassa itsesi kanssa. - Nyt.
- Vei pitkän ajan. - Kyllä, ehdottomasti.
Vei pitkän ajan tajuta, millainen mies olin.
Käyttäydyin kuin lapsi, kun tulin tänne sisään ensin, mutta -
mutta olen varma itsestäni, kuka olen nyt.
- Michael Perry, toivotan sinulle kaikkea hyvää. - Kyllä, kiitos sinulle.
En tiedä, mitä tapahtuu. Tulemme näkemään. Tulemme saamaan selville.
Saan selville maanantaina.
5. KUOLEMAN PROTOKOLLA
KUOLEMAN TALO WALLSIN YKSIKÖSSÄ, HUNTSVILLESSÄ, TEKSASISSA.
He tiesivät, että mitä kerroin heille, oli totta.
FRED ALLEN KUOLEMAN TALON RYHMÄN ENTINEN KAPTEENI - Siis en aio kertoa teille mitään siitä...
Aion kertoa teille kaikesta, mitä täällä tulee tapahtumaan.
Klo 16:00, kaveri tulee tänne ja sormenjälkesi otetaan.
Pian jälkeen sen, päästämme sinut suihkuun -
ja sitten panemme sinut vapaan maailman vaatteisiin, antaen sinun -
pukeutua vapaan maailman vaatteisiin. Vapaan maailman vaatteet, olisivat -
vaatteet, joihin sinä ja minä pukeutuisimme. Klo 17:00, 18:00, -
mikä tahansa pyyntösi viimeiseksi ateriaksi onkin, -
tuodaan sisään, sitten istut siinä ja syöt viimeisen ateriasi.
Tuona aikana, jos tarvitset jotain muuta, pyydät vain.
Haluat lisää mehua, boolia tai -
mitä tahansa mitä meillä on siellä, pyydät vain.
He, tiedätkö... Joskus saamme outoja pyyntöjä.
Kohtuuden rajoissa hankin sen sinulle.
- Kerro yksi tuollainen pyyntö. - Yksi oli:
"Pojat, haluaisin todella polttaa jointin nyt." Se ei onnistu.
Kaveri, jolla on avain, hän aukaisee oven, heilauttaa oven auki.
Toinen rankaiseva viranomainen on hänen takanaan ja toinen minun takana.
Mahdollisimman pian, hän seuraa minua sisään -
ja silloin muut rankaisevat viranomaiset seuraavat aivan hänen takanaan.
Joten vangin edessä on kaksi ja muut kolme aivan hänen takanaan.
Käsken häntä hyppäämään paareille, Jonka sitten automaattisesti...
On vain muutama askel sellistä.
Sanoisin, ettei 10 askelta enempää, jos niinkään monta.
Menen välittömästi paarien ympäri, koska huolehdin aina vasemmasta jalasta.
Eli heti, kun hän menee makuulle, huolehdin vasemmasta jalasta.
Toinen henkilö, joka oli edellä kanssani, huolehtii oikeasta jalasta.
Kolme, jotka tulivat takana, yksi huolehtii oikeasta kädestä.
Yksi huolehtii vasemmasta kädestä ja yksi on siellä siinä tapauksessa, -
että vanki, makuulle mentyään, jos hän yrittää nousta ylös, -
hänen hommansa on pitää vangin olkapäät alhaalla.
Sinä et... Kerran kun olet siinä, pysyt siinä.
Siinä ajassa, me neljä olemme saaneet hänet valmiiksi.
Luultavasti 15 sekunnissa, hänet on kiinnitetty niin nopeasti, -
koska tiesimme tarkalleen, missä remmimme olivat ja mitä piti tehdä.
Aikana. Tapahtumasarjassa.
Harjoittelemme sitä.
Se on viimeinen kerta, kun näet hänet... Minä näen hänet silmät auki.
Sen jälkeen, kun teloitus on tehty ja prosessi valmis, -
he pyytävät lääkärin sisään julistamaan hänet kuolleeksi.
Sitten kaikki lähtevät. Työni alkaa taas, koska minun on palattava sinne -
ja siinä on kaikennäköistä...
Myös tavallaan vaikeaa, koska istut siinä tämän henkilön kanssa, -
8 tai 10 tuntia, koko päivän -
ja viimeinen asia minkä teet, on poistaa nuo remmit.
Remmit pitää poistaa ja panna hänet toisille paareille hautaustoimistolle.
Sitten et ajattele yhtään tätä, -
kun teet tätä, menettelyä.
Mikään tästä... Et pidä... Et pane niitä tunteita siihen.
Teet työsi ja menet kotiin.
Montako teloitusta teitte, karkeasti?
Niitä oli yli 125, 120.
Se oli jossakin yli 120. Niitä oli joukko.
Pääsimme pisteeseen, missä, varsinkin sen jälkeen, kun minä...
Luulen, että minut ylennettiin kapteeniksi -90. Teimme kaksi viikossa.
- Siitä tuli rasittavaa. - Mitä silloin teille tapahtui?
Palasin, kun he...
Kun he toivat Karla Fayen sisään. Jäin sinne hänen kanssaan.
Ehdottomasti hän oli ensimmäinen naispuolinen, -
jota kiinnitimme teloitettavaksi. Muistan yhden asian -
niin elävästi, se oli tuntia ennen -
minä seisoin siellä ja pastori seisoi siellä ja Karla katsoi minua ja sanoi:
"Kiitos kaikesta, kapteeni Allen, mitä olette tehnyt."
Vastasin, "Ole hyvä." Se oli kaikki, mitä pystyin sanomaan.
Mitä muuta sanoisin? Mitä, "Tunniksi remmeillä kiinnittämisestäkö?"
Menimme proseduurin läpi ja kaikki menivät niin kuin pitikin.
Hänet julistettiin kuoliaaksi. Palasin sinne ja otin remmit pois.
Panin hänet paareille ja silleen. Lukitsimme paikat, menimme hommiimme.
Kaikki oli hyvin.
Minulla oli pieni paja takana. Oli klo 18:00 ja uutiset tulivat radiosta -
ja se alkoi uudestaan ja jostain syystä, kuin tyhjästä, -
kuulin sen, se sai minut näkemään hänet -
tuskissaan ja aloin vain täristä. En tiennyt, mikä oli väärin ja sitten...
- Miten pahasti tärisitte? - Se oli tärinä.
Kuten en pystynyt... Miksi tärisin?
Sitten hikoilin ja itkin.
Yhtäkkiä... Pojat, tämä sattuu...
Muistin hänen... Tämä oli kaksi päivää myöhemmin. Muistin hänen teloituksensa.
Hänen ei ollut erilaisempi kuin muidenkaan, mutta se oli hänen.
Sitten aloin tosiasiassa visualisoimaan muita vankeja, -
kuten kysyitte minulta, "Katsoitteko heidän silmiinsä, kun he..."
Pystyin näkemään heidät. Pystyin todella näkemään heidät sellissä taas, -
yksi toisensa jälkeen -
ja se tuntui että siellä oli vain...
Vaimoni kysyy, "Mikä sinua vaivaa?" Enkä tiennyt.
Minun täytyy puhua jonkun kanssa. Ensimmäinen henkilö, -
jota pystyin ajattelemaan, oli Carroll. Pastori Pickett.
Hän tuli käymään talolla ja istuimme vanhaan keinuun ja romahdin.
Minä... Hän kysyy, "Mikä hätänä?" Kerroin hänelle.
Sitten katsoin Carrollia ja sanoin, "En voi tehdä sitä enää.
Siinä se. Olen valmis.
En voi palata sinne enää."
Voisiko olla, että olette ajatellut, että tämä ei ollut sinä,-
vaan ehkä se oli todellinen sinä tuona hetkenä?
Se on hyvinkin mahdollista.
- Mikä on todella syvällä sisälläsi... - Kyllä. - Tuli ulos.
Se on hyvä... Se on hyvin... Tarkoitan, tuosta hetkestä...
Siis, minulla on ollut eri näkemys elämään.
Jos teloitukset olivat laki, -
silloin varmistin, että se tehtiin ammattimaisesti. Rehellisesti.
Karlan jälkeen... Minä olin myönteinen kuolemanrangaistukselle.
Karla Fayen ja tämän kaiken jälkeen, -
tähän päivään asti, 11 vuotta myöhemmin...
Ei, herra.
Kenelläkään ei ole oikeutta viedä toisen elämää.
En piittaa, onko se laki.
On niin helppoa muuttaa laki.
HELMIKUUSSA 2000, FRED ALLEN EROSI TYÖSTÄÄN, -
ELÄKKEENSÄ MENETTÄMISEN KUSTANNUKSELLA.
En halua kuulostaa -
pahalta henkilöltä tai...
Mutta olen niin iloinen, että menin teloitukseen. Todella olen.
Kamppailin itseni kanssa menemisestä.
Varasin tämän paikan, jotta voisin olla siellä, -
mutta olen iloinen, että menin. Olen todella iloinen, että menin.
- Se todella teki jotain minulle. - Mitä se teki?
En tiedä, mitä tapahtui, -
mutta välittömästi teloituksen jälkeen, minusta tuntui, kuin -
se sanonta, valtava paino olisi nostettu.
Pystyin todella henkäisemään syvään.
Sydäntäni ei särkenyt yhtä paljon.
Muistan kävelleeni sisään ja ajatelleeni, "Tämä näyttää pojalta."
Olin rakentanut tämän valtavan hirviön, pahan, -
murhaavan hirviön päähäni -
ja hän oli vasta poika. Hän oli vain poika makaamassa siinä paareilla.
Kun kävelin sisään, hän katsoi minua -
ja hän käänsi katseen pois ja katsahti uudelleen.
Jason Burkett teki saman jutun oikeudessa. Näytän äidiltäni.
Näytän paljon äidiltäni.
- Mitä hän sanoi? - Hän antoi anteeksi meille.
Hän antoi anteeksi meille.
Kyllä. Olin järkyttynyt, kun kävelin sisään. Minä itkin.
Minun koko perheeni, emme halunneet nähdä jonkun kuolevan.
Kenenkään ei pitäisi kokea sitä, -
mutta olimme siellä äitini ja veljeni takia -
ja itkimme ja kun hän sanoi antavansa anteeksi meille...
- Mistä? - Hirmuteosta, joka tuotiin häntä vastaan.
VIIMEINEN LAUSUNTO: KYLLÄ, HALUAN ALOITTAA SANOMALLA KAIKILLE, -
JOTKA OVAT MUKANA TÄSSÄ HIRMUTEOSSA, ETTÄ ANNAN TEILLE ANTEEKSI.
Hän sanoi olevansa valmis lähtemään.
Kuulin hänen äitinsä itkevän -
ja he antoivat hänelle ruiskeen.
Hän haukkoi henkeä neljä kertaa.
Katselin hänen paitansa jyskytystä, hänen sydämensä sykki paidassa.
Katsoin, kunnes se pysähtyi ja se pysähtyi 6:14.
Yksi kyynel valui hänen silmästään, yksi kyynel.
Hän oli poissa ja se oli ohi.
Ja mahdollisuus, että joku on lukkojen takana loppuelämänsä, -
- ilman mahdollisuutta koevapauteen, tyydyttäisikö se... - Ehdottomasti.
- Ehdottomasti. - Joten se olisi selvästi vaihtoehto, -
koska kuolemanrangaistus kuulostaa hieman liian paljolta, -
kuten vanha testamentti, Jumalan viha.
- Silmä silmästä. - Jeesus ei todennäköisesti olisi ollut kuolemanrangaistuksen -
- Luultavasti ei. - puolestapuhuja.
Mutta jotkut ihmiset eivät ansaitse elää.
- Saanko sanoa jotain? - Olkaa hyvä. - Tiedän, että 1. heinäkuuta, -
he teloittivat Michaelin -
ja tunsin Michaelin melko hyvin.
- Niin. - Ja pidin pystyssä... Minulla on kaikenlaisia leike- ja web-sivusto juttuja.
Minulla on hänestä ja Jasonista. Minulla on, niinku koko kaapillinen täynnä.
Joten tiedän yhtä paljon hänestä kuin kuka tahansa muukin -
ja Michael oli aivan kuten Jason. Molemmat olivat nuoria.
Mitä ikinä tekivätkin tai eivät tehneet, en tiedä.
En ollut siellä, mutta Michael oli vain -
nuori poika ja tiedän, että hänet...
Tiedän, koska he telottivat hänet, tiedän miten hän...
Tiedän hänen viimeiset sanansa ja sen sellaista ja -
tiedän, että teloittamalla Michaelin, -
en usko, että se toi ketään niistä ihmisistä takaisin, -
enkä usko sen estäneen mitään. En usko sen estäneen ketään täältä.
Niin paljon julkisuudessa kuin se olikin, se ei estänyt mitään, -
enkä todellakaan usko, että se ratkaisisi mitään, -
viemällä toisen elämän ja se loukkaa minua.
Kun hänen teloituksensa aika tuli, -
tiesin sen olevan noin klo 18:00, -
yleensä muutaman minuutin klo 18:00 jälkeen ja olin polvillani -
punkkani edessä, rukoillen Michaelin puolesta -
ja tunne valtasi minut, -
heti viisi tai kymmenen minuuttia klo 18:00 jälkeen, -
tunne valtasi minut, sitä on hyvin vaikea selittää.
Oli kuin olisin tuntenut menetyksen, -
siitä, joka yleensä oli poikani paras kaveri.
Tunsin sen tuskan, kun he tappoivat Michaelin.
Mutta toivon, että nuo perheenjäsenet tietäisivät sen, -
miten paljon minuun sattuu heidän menetyksensä.
Se on hyvin tärkeää, eikä Michael koskaan... Se järkytti heitä, -
koska Michael ei koskaan yrittänyt tavoittaa heitä.
- Toivoin, että minä voisin ja sanoa olevani pahoillani. - Niin.
6. LOPPUNÄYTÖS
ELÄMÄN TÄRKEYS
Melyssa, haluaisin käsitellä yhtä asiaa. Kuolemansellien vankien joukossa, -
on olemassa sellainen ilmiö, kuin kuolemansellien bändärit.
Samalla tavoin, kuin rocktähdillä on bändäreitä -
- ja olet nähnyt sellaisia naisia. - Olen nähnyt sellaisia naisia. Olen myös nähnyt naisia, -
jotka ovat naimisissa kuolemaantuomittujen kanssa ja todella -
sitoutuneita suhteisiin. Jotka mielestäni eivät ole vilpillisiä -
ja uskon, että se tulee heidän sydämestään.
Jotkut ihmiset ovat vain tarkoitettuja yhteen, on sitten häkki -
ja lakimies välillänne. Uskon siihen.
Siis uskon todella olevan melkoinen määrä naisia, jotka haluavat huomiota, -
jotka haluavat media näkyvyyttä, jotka etsivät pahamaineisia miehiä.
Kuten Scott Peterson saa sata kirjettä päivässä kuolemanselliin Kaliforniassa.
- Se on naurettavaa. - Hän murhasi raskaana olevan vaimonsa.
- Kyllä. - Onko se oikein, se tapaus? Kyllä, hyvännäköinen mies.
- Hyvännäköinen mies. - Kuinka tahansa, ei Jasonkaan ole ruma mies.
- Kuvaile häntä meille, ole hyvä. - Niinku fyysisesti? - Kyllä.
Olet koskettanut vain hänen kättään. Kuvaile hänen kättään meille.
Ne ovat paljon suuremmat, kuin minun. Aloitan siitä. Minulla on pienet kädet.
Hän aina... Jason, hän pitää käsistä hauskasti, -
ja hän aina pitää käsiäni jotenkin tällä tavalla, -
kuin vastakkain yhteenkietoutuneena, niin hän pitää minusta kiinni -
ja minä vain tiedän, että hänen kätensä ovat valtavat, -
koska hän pitää 28 mm koon sormusta. Kihlasormuksemme on 29 mm.
minä pidän 11 mm, joten hän voi täysin peittää käteni.
Sallitaanko teidän koskettaa toisianne? Halata toisianne?
- Vaihtaa sormuksia? - Ei.
- En vieläkään voi saada sormusta. - Ja lasiseinä erotti teidät vai...
Juuri kuten tämä tässä, paitsi että meillä oli puhelin -
ja se oli kiinteenä tässä, kiinteenä lasissa.
Mutta kun hän tulee käymään, saatko halata häntä?
Saan halata nyt. Naimisiin mentyämme, saan halata häntä.
Saan suudella häntä ennen ja jälkeen vierailun.
Saamme pitää toisiamme kädestä pöydällä ja ottaa kosketuksen ja puhua.
Mutta tietenkin vartijan läsnä ollessa.
Yhtä lähellä, kuin sinä olet minua.
- Sinä haluaisit saada lapsia. - Kyllä, herra.
Miten se tapahtuu? Minkälainen vaihtoehto on olemassa?
Minä haluan 50 lasta. Hän haluaa kaksi. Eli meidän täytyy työstää tätä.
Haluan lapsia eri syistä.
Haluan lapsia hänen kanssaan erityisesti, koska rakastan häntä.
Haluan olla hänen kanssaan. Haluan antaa hänelle jotain, joka hänellä on aina -
minun kanssani.
Olen siinä käsityksessä tavatessani sinut nyt, että tulit raskaaksi -
vain muutama päivä sen jälkeen, kun tapasimme miehesi.
- Tapasitteko hänet 18. lokakuuta? - Luulen niin, jotakin sellaista.
Kyllä, uskon, että vauvani tehtiin 23. lokakuuta suunnilleen.
- Heti sen jälkeen, kun tapasimme miehesi. - 23. tai 24.
Paneuduit toimintaan.
Niin sanoakseni.
- Ja vauvan isä on miehesi. - Lain mukaan Jasonin, kyllä.
- Se on Jasonin biologisesti, laillisesti... - En voi sanoa sitä. - Kaikin tavoin.
Koska ette saa tehdä muuta, kuin koskettaa käsiä, -
miten tulit raskaaksi?
- Siinä on arvoitus - Kyllä, se on eräänlainen arvoitus.
- Siinä on ihmisiä mukana, joita en halua mainita. - Ei, emme -
edellytä ketään, mutta minun täytyy arvailla.
On sellaisia tavaroita salakuljetettu sisään vankiloihin, -
kuten, sanotaan, huumeita, kännyköitä, laittomia viestejä.
Näyttäisi olevan päinvastoin jotakin -
salakuljetettu vankilasta ulkopuolelle -
- ja sinä tulit raskaaksi. - No, me... - Voimmeko muotoilla sen näin?
Haluamme mieluummin sanoa, että minut hedelmöitettiin keinotekoisesti.
Onko sinulla nimeä pojalle?
Päädyimme Eastoniin. Easton Aaroniin.
- Voitko näyttää meille? Hänen kasvonsa on kai siinä. Osoitatko niitä? - Ne ovat tässä.
Jos oikeasti katsot sitä tarpeeksi läheltä, -
voit nähdä vauvallani minun vahvan leukani.
Elät lapsiesi välityksellä ja rakkaus, jonka ilmaiset heille, -
heijastuu maailmaan. Molemmat vanhempani ovat kuolleet -
ja minulla on tämä suuri kolo sydämessäni ja tajusin, -
että teet sitä, otat kaiken sen rakkauden ja annat sen takaisin.
Siis, millään muulla ei ole merkitystä.
Minulla itse asiassa on tämä paita kiinnitettynä seinälleni.
Saisinko nähdä paidan. Kääntäisitkö sen?
Minä vain varmistan ja joku kertoi minulle, että -
elät viivassasi ja se on todella, kaiken tämän jälkeen...
Että menin läpi ja lopetin työt ja kaikki, sitten kuulin tarinan -
pyytävän minua elämään viivassasi. Miten aiot elää viivassasi.
Enkä ymmärtänyt. "Mitä oikein puhut, viivassa?" Se on hautakivessäsi.
Sinulla on syntymäpäiväsi ja sinulla on päivä, jolloin kuolet -
ja sinulla on pieni viiva siinä keskellä. Elämäsi on juuri siinä.
Se on sinun... Se on kaikki syntymäsi ja kuolemasi välinen aika.
Miten aiot elää viivallasi? Siinä minä olen tällä hetkellä.
Aion elää viivallani ja varmistaa, että kaikki, -
yrittää tehdä kaiken oikein, perheelle, joka ainoa.
Pysyä aloillaan ja katsella lintuja.
Kerran kun nouset sellaiseen elämään -
ja kun sinusta tuntuu hyvältä elämässäsi, -
sinä todella alat katsomaan, mitä linnut tekevät.
Mitä sorsat tekevät, niinku, kolibrit. Niitä on niin paljon.
LISA STOTLER-BALLOUNILLE, CHARLES RICHARDSONILLE -
JA KAIKILLE VÄKIVALTAISEN RIKOKSEN UHRIEN PERHEILLE.
Lisää tekstityksiä osoitteessa: www.SubFinland.org